TŘÍDÍM JAKO DIVA: BOHYNĚ KUCHYNĚ
Nedávno jsem si vzpomněla na chytlavou písničku od Jana Buriana a nemůžu ji dostat z hlavy. Bohyně kuchyně. A tak jsem si ji pustila, v kuchyni teď totiž trávím fakt hodně času, a u toho mi něco došlo! Psala jsem o všem možným, ale o třídění v kuchyni ještě ne. A tak tenhle dluh napravuju – nejen že vás zvu ke mně do kuchyně, kde si nemůžu vynachválit jednu novou vychytávku, ale servíruju k tomu „obloženou mísu s tipy a zajímavostmi“, co mě napadly.
Jestli se někde vyplatí mít systém, tak je to právě v kuchyni. Já do toho šla a vyplatilo se.
Začala jsem tím, že jsem si pořídila novou praktickou sadu odpadkových košů na třídění.
Je důležitý si nejdřív uvědomit, kde a jak se člověk pohybuje, aby měl vždy vše potřebné po ruce. Pro mě byla volba jasná – koše jsem umístila co nejblíže pracovní lince!
Mimochodem – v mojí nové sadě třídicích košů nechybí ani nádoba na třídění bioodpadu – to je skvělá věc, když vezmeme v potaz, že cca 20 % obsahu popelnic tvoří právě biologicky rozložitelný odpad!
V kuchyni nebývá o bioodpad rostlinného a živočišného původu nouze. Odřezky od ovoce a zeleniny i slupky tam patří, to je jasná věc. Můžeme tam ale vytřídit i kávovou sedlinu nebo sáčky s čajem (příp. na kompost).
Zato do bioodpadu rozhodně nepatří kosti, kůže, ale ani exkrementy, cigaretové nedopalky, uhynulá zvířata.
Mimochodem, narazila jsem na seriál Vaříme beze zbytku – je plnej tipů šéfkuchařů z nejvyhlášenějších restaurací v ČR, na vyhození nezbyde ani ten kávovej lógr, doporučuju!
Pod kuchyňskou pracovní plochou mám teda jak koš na směsný odpad, tak koš na třídění papíru, plastu, skla, nápojových kartonů, bioodpadu i kovů! Je to úplnej třídicí full-house, jak by řekli karbaníci!
V čem spočívá výhoda košů na třídění v kuchyni?
Full-house třídicích nádob doma znamená v důsledku míň „full-house“ – nikde se mi totiž nebudou válet pytle s odpadem halabala.
A ta hlavní výhoda? Šetří to čas a čas jsou peníze, jak se říká!
Já spíš říkám, že čas je čas a já ho prostě využiju jinak než jejich opětovným přebíráním a tříděním u barevných kontejnerů.
Šikovnou alternativou pak mohou být speciální tašky na třídění odpadu, které jsou omyvatelné a lze je spojit třeba suchým zipem do domácího třídicího hnízda.
Co z kuchyně vyhazujeme a tipy, kam který odpad patří
Tak jo, teď si v kostce rozebereme, kam který odpad třídím.
A začneme tím, co může bolet – obzvlášť když se jedná o rozbitý talíř ze sady po prababičce nebo jiné nádobí z porcelánu či keramiky.
V těchhle případech se nedá nic dělat, můžeme ho oplakat, zanadávat si a pak nezbývá než ho poslat do směsi.
![](https://www.samosebou.cz/wp-content/uploads/2020/06/Samosebou_Diva_-bohyne_kuchyne_kveten_2020_Body-v1A-1.png)
V kuchyni vzniká nejvíce odpadu, kam s ním poradí Diva. (Zdroj: Samosebou.cz)
Sklo – kam patří…?
Pokud se rozbije sklenka, je to docela jasný – patří do třídicích nádob na sklo, tak jako zavařovačky nebo obaly od přesnídávek a tak podobně.
Skleničky ani další skleněné obaly není potřeba vymývat, dokonce na nich můžeme nechat i víčka. Moderní technologie si prostě dnes už poradí s kdečím!
„Kuchyňský“ odpad z papíru – kam patří?
Papírové ruličky podle Prostřeno patří sice do ručky… ale ty prázdné od kuchyňských utěrek (i od toaleťáku) patří vytřídit do papíru! Stejně tak je tomu u plat od vajíček.
Papírové pytlíky a sáčky třídíme do papíru – nesmí být ale mastné či jakkoli jinak znehodnocené (třeba mokré), takové patří direkt do směsnýho odpadu!
Sáčky a pytlíčky! Známe to všichni – různý druhy obalů od koření, kávy, brambůrek a jiných dobrot, každý sáček je „originál“, který je důležité správně vyhodit.
Proto je tu praktický sáčkový přehled Jak třídit sáčky různých druhů?. Tím je rozhodně dobrý se v kuchyni řídit – rozumějme podle něho odpad třídit.
Mastné obaly patří do směsného odpadu. Je jedno, jestli jde o papír od šunkového nářezu, nebo o plastovou fólii od makrely – mastné obaly nepatří do tříděného odpadu.
Kam patří nápojové kartony?
Nápojové kartony od mléka, džusů, kefírů a rostlinných nápojů (miluju mandlové mléko) patří do oranžově značeného kontejneru – samosebou, že musej být vždycky prázdný, a ani tady nevadí víčka.
Jo a tady mě napadá – tušili jste, že stačí jen 30 000 kousků a někdo si z nich může postavit barák? Tedy z lisovaných desek vyrobených z vytříděných „nápojáčů“.
Nápojový kartony patří mezi tzv. kombinovaný obaly, který tvořej světlou výjimku – na rozdíl od drtivé většiny jiných obalů, složených z více druhů materiálů (např. sáčky od koření či instantních polévek apod.), bychom je měli třídit.
Obsahují totiž okolo 75 % velmi kvalitních papírových vláken, která lze od dalších vrstev při recyklaci poměrně dobře oddělit.
Pak jsou obaly, kde od sebe lze různé druhy materiálů dobře oddělit – třeba takový plastový kelímky od jogurtů: ty třídíme řádně vyškrábané do plastů. Pokud mají papírový „rukávek“, sundáme ho a vytřídíme ho do papíru.
Třídíme „kuchyňské“ kovy – víme, co a jak s nimi?
Konzervy, plechovky od pitíček, ale i hrnce nebo čistě kovové pánve (ty ve standardních velikostech, žádné obří gastro nádoby ze závodní jídelny na hektolitry polévky) třídíme do kontejnerů na kovy.
Mimochodem, pro milovníky sprejovky (já ji zbožňuju, ať si kdo chce říká, co chce), tak prázdný obal od šlehačky ve spreji patří také do kovů!
Pokud nemáme kontejnery na třídění kovů poblíž, není důvod věšet hlavu – kovový odpad můžeme vytřídit i na sběrném dvoře, další cestou jsou například výkupny kovů.
Možnosti tu jsou – hlavní je, aby byly kovy vytříděny a recyklovány, protože jsou znovu dobře zpracovatelné. Jiná cesta je podle mýho nebetyčný plýtvání zdroji…
Tak třeba pro ilustraci: při recyklaci hliníku je spotřeba energie nižší o 95 % než při jeho těžbě z rudy. Další highlighty v článku 10 zajímavostí o kovech na 1 místě.
Kam patří lednice, mixér a další kuchyňský elektroodpad?
A co ještě by se v kuchyni mohlo… pokazit? Ehm, no nechci sýčkovat, samozřejmě, ale jak se říká, připraveným štěstí přeje.
Kdyby na to přišlo a rozbil se nám nějaký ten elektrospotřebič – tyčák, teploměr na maso nebo šlehač, tak tento druh drobných domácích elektrospotřebičů můžeme vyhodit do kontejnerů na třídění elektroodpadu (rozměr max. 30 x 50 cm).
Větší nefunkční elektrospotřebiče – jako je třeba trouba, nebo dokonce lednice – patří do sběrného dvora.
Co když se v kuchyni rozbije zářivka? Nemilé, co? Každopádně zářivky rozhodně nepatří do kontejnerů na tříděný odpad ani do popelnice!
Je to na „dýl“ – jak naložit s nefunkčními zářivkami prozradí praktický průvodce jejich zářivým světem Budiž zářivka! Do koše ale nepatří….
A já se loučím a vyrazím se síťovkou na nákup. Tip na závěr: vždycky pěkně se seznamem – plýtvání jídlem totiž považuju za hřích – a pak se pustím do vaření. Z toho povídání na mě přišel pekelný hlad…